Å, dette ville Mao ha likt.
Første punkt på programmet er:
Hva består hovedmotsetningene i verden i?
Vær så god, kamerat Hilde.
Jeg har hatt et hemmelig forhold til en gift mannlig kamerat.
Jeg vil be om ordet for å ta sjølkritikk.
Mener du at vi skal bruke tid på det der -
- istedenfor de viktige landsomfattende diskusjonene for hele partiet?
De småborgerlige greiene der får du ordne opp i sjøl.
Jeg har hatt et dekadent forhold til kamerat Eivind.
Et utroskapsforhold -
- som har gått ut over en kvinne av folket. Eivinds kone.
Dette har forekommet i ly av partiet, derfor blir jeg nødt til å spørre:
Hva slags parti er det vi ønsker?
Dette her er ikke noen privat sak.
Det har med hele partiets være eller ikke være å gjøre.
Det er reaksjonært å tolerere et forhold som dette.
Hva skal jeg med et parti som ikke vil foreta seg noe -
- når jeg bedrar en kvinne av folket bak hennes tygg?
Jeg trenger ikke et sånt parti. For et sånt parti -
- vil aldri kunne stå i spissen for noen revolusjon i Norge.
Jeg står her fordi jeg ikke vil råtne opp.
Jeg kan ikke holde ut tanken på å bli en kapitalistisk skjebne.
Det er derfor jeg har blitt kommunist og er medlem av dette partiet.
Gjør noe!
Rensk meg ut hvis det er nødvendig.
Eller gi meg en siste advarsel, men vis -
- at dere mener det alvorlig når dere sier at dette partiet -
- skal lede folket i kampen mot alt som holder det nede.
Takk.
Ja, jeg og vil gjerne ta ordet for sjølkritikk.
Sjølkritikken er riktignok av en prinsipiell art.
Jeg angrer ikke på det jeg har gjort. Jeg har hatt en fantastisk tid.
Og det hemmelige omkring forholdet har utvilsomt økt min glede av det.
Og jeg forstår jo det at det strider mot partiets retningslinjer.
Og jeg bøyer meg for det.
Jeg vil bare si at jeg har vært utrolig lykkelig med kamerat Hilde.
Takk.
Distriktsstyret i AKP-ml ga oss en skriftlig advarsel -
- for brudd på partiets vedtekter.
Paragraf 12, første ledd. En ganske alvorlig sak.
Hei.
Jeg tror ikke noen merket at hele mitt personlige liv nå var lagt i grus.
Jeg synes du burde gå tilbake til ekteskapet ditt, jeg. Og bli der.
Du er litt glad i meg ennå?
Neste.
Hei.
Det regner ute.
Ja.
Takk.
Bare navnet hennes får meg...
Det skriker innvendig og jeg...
Jeg vet ikke hva som går av meg.
Lukten hennes og...
Det er akkurat som jeg eksploderer innvendig.
Jeg har aldri elska noen så høyt før som henne.
Stemmen hennes når hun sier navnet mitt...
Kamerat.
-Det der var dumt av deg. -Ja.
Så det er ingen mulighet for å...
Nei.
God natt.
Du må jo bare bo her inntil videre.
Ja, jeg håper du vil trives.
Det som nå ble innledet var AKP-mls storhetstid.
Jeg elsket Nina høyere enn noen gang, -
- men planen var å late som alt var normalt.
Ja, ja, Nina. Så står vi her igjen. Nyfrelste og salige.
Nina.
Lurer på hva arbeiderne gjorde her uten oss.
Vær så god.
Må ha vært ganske triste greier når ikke vi var her.
Troen på at vi en gang kom sammen igjen var helt klart til stede.
Nei, kamerater, nå må vi komme i gang her.
Harald, har du vært på Ferdinand i det siste?
Ja, sist fredag.
-Var det gøy? -Ja, vil jo si det.
-Skjedde noe, hva gjorde du? -Tok noen halvlitere.
Hvor mange da?
-Tre stykker. -Det er 42 kroner, det.
-Er du der ofte? -En gang i uka, tenker jeg.
Og drikker tre halvlitere?
Du, nå må du gi deg, Nina. Jeg må få lov til å ta meg et par øl.
Ja, ja. Jeg bare påpeker at det koster deg 42 kroner i uka.
Penger som partiet, i den fasen vi er inne i nå, har svært god bruk for.
-Ja, hvorfor går du på Ferdinand? -For å hygge meg og møte folk.
Kan du ikke drikke kaffe da?
Nå må du faen meg gi deg. Skal jeg ikke få lov til å ta meg en øl?
Skal jeg drikke kaffe når alle andre drikker øl?
Ja. Det er mange som gjør det. F.eks de som kjører.
Men hvis du absolutt må ha det ølet så kan du vel drikke det hjemme.
Du kan øke ditt ukentlige bidrag med 20 kroner bare på det.
I tillegg kan du gå på Ferdinand, drikke en halvliter, -
- som du drøyer.
Var det et så forferdelig dårlig forslag?
Altså uansett, etter revolusjonen, kommer alle til å drikke te.
Hei.
Er du sammen med Jan Klåstad nå?
Du, svar!
-Altså, han er jo et dyr. -Knut!
Det var selvfølgelig småborgerlig av meg å bli sjalu, spesielt på en arbeider.
Knut, du skal ikke bli med da?
-Begynner du å bli trøtt? -Ja.
Skal du gå til mamma?
Hva er det for godt du har fått?
Vi vil se hverandre like ofte som før selv om dere flytter til Mo i Rana.
Knut! Knut!
USA har blitt drevet ut av vietnamesernes land!
Klemmen varmet, selv om den jo var en ren politisk omfavnelse.
Jeg tok det jeg fikk, om det ikke var rare greiene.
Det må da komme flere enn dette her.
Har du sett Anna Nicolaysen og mannen hennes?
Men de lovte jo å komme.
Fy faen!
-Jeg ser ikke Marit Knutsen heller. -Kom igjen, nå stiller vi opp.
-Hvor mange er vi? -60.
Tell med alle barnevognene også. Ikke glem det.
Og ikke glem å telle alle hjulene.
NATO ut av Norge! USA ut av Kambodsja!
Du trengte ikke fleipe med det med de barnevognene.
Nå er det ikke sånn at de kommer hit frivillig, akkurat.
Det ville vært en fornærmelse mot de i barnevognene ikke å telle dem.
Seinere i livet vil de være stolte av -
- at de satt i barnevogn i 1. maitoget i Larvik da Vietnam ble fritt.
Derfor skal barnevognene telles med.
Jeg glemte også tallet 60.
Det var de 24 barnevognene som ga toget dets historiske dimensjon.
Men for Nina var det ikke nok at vi var delaktige i å drive USA ut av Vietnam.
Hun skulle videre.
Og dette bare økte savnet.
Kamerater.
Klassesammensetninga i partiet er for dårlig.
Altfor mange intellektuelle får ikke utnytta kreftene sine fullt ut.
Folk med kommunistisk teori og praksis -
- har et ansvar som ikke opphører ved fabrikkporta.
Ta av deg på beina, så slipper vi å vaske her.
Det betyr at folk med småborgerlige yrker -
- bør overveie om de kanskje skulle finne noe mer fornuftig å gjøre.
Ellers blir jo hele tenkinga til partiet også småborgerlig.
Jeg oppfordrer dere til å overveie om dere ikke bør bryte over tvert -
- og slutte dere til arbeiderklassen fullt og helt.
Jeg har bestemt meg for å bli arbeiderske.
Jeg kommer til -
- å slutte som lege. Jeg orker ikke lenger å stå utenfor arbeiderklassen.
Jeg har satsa alt på arbeiderklassen.
Og derfor så ønsker jeg sjøl -
- å bli arbeiderske.
Jeg skal begynne på Btynje konfeksjonsfabrikk.
Ja, her syr vi mansjetter, klaffer...
Som du ser, syr vi uniformer for tiden. Sett deg her. Her er plassen din.
-Så skal jeg få Gerd til å komme. -Takk.
Hei.
Unni Langmoen skulle få en stor betydning i Nina sitt liv.
Rett fra starten av viste hun et stort politisk engasjement.
Uff, det er så mye fælt i verden...
Og til tross for skepsis fra proletarene på Btynje -
- ble Nina Skåtøy bedriftslagets støttespiller.
Det lå i luften nå at en ny kamerat måtte ta det dristige spranget.
Hvem sto for tur?
Vi trenger flere kommunister inn på det proleta...
Å studere til ingeniør, -
- det har vært et stort feilgrep.
Det har vært småborgerlige drømmer.
Jeg har følt meg som en sviker og jeg har vært en jævlig dårlig kommunist.
Så jeg er letta for at jeg nå har tatt den avgjørelsen -
- at jeg vil avbryte hele utdannelsen og komme tilbake hit.
Hit som jeg kommer fra.
Werner hadde fått seg jobb på lysverket.
På vegne av arbeiderne stilte han høflige spørsmål. Senere høflige krav.
Jeg syns det er merkelig at ikke fag- foreninga forhandler lønn for flere her.
Werner Ludal viste seg som en skikkelig slu kommunist.
-Forhandler fagforeninga lønna di? -Jeg gjør det sjæl. De oppfordra til det.
Er det ikke merkelig at de som har jobba her, han f.eks...
Rart at dere som har vært her lengst fortsatt er i den laveste lønnsgruppa.
Nina og Werner var nå blitt forbilder for oss andre.
Tove, hei. Du, nå er det spesialtilbud på Klassekampen denne måneden.
Så lurte jeg på om du hadde lyst til å prøve.
Hei, Malin.
Det plaget meg at Nina hadde forlatt sin legegjerning.
Men jeg måtte beundre hennes pågangsmot.
Nei, altså, nå har jeg kun et saklig forhold til Nina.
Og Jan Klåstad har mye større sjanse enn meg. Han er liksom ekte proletar.
Mindre komplisert personlighet. Ikke den splittelsen.
-Han har ikke den indre splittelsen din. -Nei, han har ikke den indre splittelsen.
Kan du ikke bare knytte deg til arbeiderklassen, du'a ?
Nei, jeg er først og fremst lærer. Det er det jeg er.
Jeg er ennå liksom knyttet til den lærergjerningen. Skjønner?
Det er fint at meg og deg kan snakke om sånne ting som dette her.
Jeg glemmer ikke at vi er revolusjonære i kampen mot borgerskapet, men...
I Ninas fravær var det godt å ha en venn.
Men savnet av Nina forsvant ikke.
Meg og fabrikklivet, det er liksom... Jeg syns ikke det passer sammen.
Knut, det der har ingenting med saken å gjøre.
Om noen år kommer du sjøl til å være en helstøpt arbeider.
Som lektor vil ikke du kunne bidra med noe som helst til revolusjonen i Norge.
Faktisk er det et par ting jeg kunne bidra med.
Hva da?
Jeg har fortalt styret i partiet om den indre splittelsen din.
Må være forferdelig å leve med en sånn uopprettelig splittelse -
- som kan rive deg i stykker.
Nå har du vært medlem av en revolusjonær bevegelse i snart 5 år.
Er ikke tida snart inne for at du innfrir noen av de løftene du har gitt?
Innfri, altså jeg...
Du kjenner deg ikke som en hykler da?
Når du agiterer for at intellektuelle må solidarisere seg med arbeiderklassen?
Det trenger jo ikke bety at jeg er nødt til å begynne på en fabrikk.
Så får du begynne som postbud da, vet du. Det må du jo passe til.
Så kan du bruke intellektet ditt til å finne fram til ukjente adresser.
Jeg hadde nå blitt et B-medlem. Det lar seg ikke nekte.
Ja!
Kamerater! Makt bak krava!
Makt bak krava!
Skriv under der!
-Hva er det jeg skriver under på? -Du er talsmann for AKP-ml Larvik.
Og der.
"Det går mot en tredje verdenskrig -
- og vårt folk må forberede seg på en årelang okkupasjon.
Sovjetunionen er den mest sannsynlige okkupasjonsmakten av vårt land."
Det er bra skrevet, Pedersen. Det er veldig bra.
Takk skal du ha.
"Vi kan ikke frigjøre oss uten en folkekrig mot okkupasjonsmakta.
De fleste av oss tortureres før vi dør. Dette går vi ut fra som en selvfølge."
Er det seriøst dette her, Pedersen?
Jeg ble kanskje litt revet med akkurat der, men...
De fleste av oss skal tortureres før vi dør?!
Uffameg.
Det der er den hytten jeg snakket om.
-Kjempefin. -Det er fantastisk fint der oppe.
Ei gammal seter.
-Er det sønnen din, eller? -Ja, de har flyttet til Mo i Rana.
Beklager.
Det er greit. Jeg velger å stole på hukommelsen.
Siden vi nærmer oss tredje verdenskrig, må vi skjerpe sikkerhetspolitikken.
Nå som tredje verdenskrig truet -
- var det viktig å fjerne bevis på vår politiske tilhørighet.
-Er det slutt med deg og Jan? -Ja.
Brev fra ledelsen: Er vi ikke tilbake på jobb mandag, har vi sparken.
Og det er ikke noen grunn til å tro at de truslene ikke er alvorlig ment.
Så hører jeg det at det er flere her som vil tilbake på jobb.
Som begynner å miste litt streikelysta her.
Sjøl om vi da ikke får det -
- utjamningstillegget.
Streiken var helt klart et stort nederlag.
Nina lot seg ikke knekke av dette.
Men vi hadde enda tyngre tider i vente.
Med Maos død registrerte vi at den kinesiske utopi var falt.
Jeg, som dere ser, har tatt meg jobb som sosialkurator i kommunen.
Er ikke dette et problem du burde ha lagt fram til kollektiv drøfting?
Jeg blir gretten og aggressiv, jeg, -
- av å vaske åtte timer om dagen.
Og når jeg kommer hjem, så orker jeg ikke å gjøre noen ting.
Jeg må i hvert fall kunne ha en jobb hvor jeg orker å vaske i mitt eget hus.
Hva med arbeiderklassens ledende rolle?
Jeg har søkt jobb om å bli lærer igjen. Jeg har faktisk blitt lovet jobb -
- som lærer på min gamle ungdomsskole.
Det livet jeg lever nå på Farris, det gir meg ingenting.
Er ikke dere klar over -
- hvilke enorme oppgaver det er vi har påtatt oss?
Som marxist-leninister -
- så har vi et ansvar -
- for arbeidere og underttykte -
- i alle land.
-Men er ikke det kronprins Harald da? -Gud, så kjekk han var der.
-Hvor er det han er? -Aner ikke.
Texas, Houston.
For første gang siden jeg møtte henne, så følte jeg nå at hun trengte meg.
Jeg ønsket mer enn noen gang å få være hennes ridder.
Når hun sier: "Uff ja, det er så mye fælt her i verden," da betyr det noe.
-Hvem sa det? -Unni Langmoen, en på fabrikken.
Her har vi en kvinne fra det kapitalistiske Larvik i det rike Norge -
- som føler ftykt. Og det må vi ikke glemme. Det er et utgangspunkt.
Hun mente ikke bare at vi som bor i Norge har det altfor godt, da?
Hun må da mene at vi har det veldig bra her i her i landet?
Det kan ha vært noe hun sa for å slippe flere ubehagelige spørsmål.
-Det jeg tror Nina mener... -Jeg kan selv si hva jeg mener.
Tenk om Unni Langmoen hadde sagt at verden kun var et godt sted å bo.
Tenk om underttykkelsen hadde kommet så langt.
Og det er utgangspunktet.
Det skaper grunnlag for politisk arbeid. Grunnlag for en front med arbeiderne -
- mot de som har skapt denne verden sånn som Unni sier: "Uff så fæl den er."
Disse her bør du lese.
Det er lov å lese om du jobber på fabrikk.
Werner har slutta.
Han har i stillhet gått hen og blitt sosialdemokrat.
Werner!
Kom ut her!
-Er det du som kommer syklende? -Hva, er det sant?
Ja.
Ja, det er det. Jeg har funnet ut det at jeg faktisk -
- er veldig glad for den utviklingen Norge har hatt i det siste århundre.
Jeg tenker på det at vi drev med væpna revolusjon.
Vi var jo klare til å plaffe ned folk, vi.
Det er helt sprøtt. Jeg grøsser, jeg, ved tanken på det.
Nei, takk og pris for at det har gått som det har gått.
Ok, nei, nei... Jeg forstår.
Jeg blir redd, jeg. Jeg blir redd for å bli sånn som deg.
Jeg holder på å lage middag, så jeg må...
Ille nok å ha sosialdemokratisk kropp, men å ha sosialdemokratisk hjerne og!
Nei, bare gå.
Gå inn og spis kjøttkaker eller...
Hun har ikke hatt det så lett, Sonja, stakkar.
Og så er hun jo så vakker.
Og så er hun jo intelligent.
Og så to kjekke barn da.
Ja, takk og takk for at dem er sunne og friske.
Lille Maud var nå blitt forkjøla, leste jeg.
Màrtha Louise! Du prøver bare å være morsom, du nå.
-Nei, jeg forsnakka meg. -Du vet hun heter Màrtha Louise?
Selvfølgelig vet jeg at Màrtha Louise heter Màrtha Louise. Jeg er ikke dum.
Ikke innbill oss du ikke vet hun heter Màrtha Louise. Så dum er du vel ikke?
Nei, så dum er jeg ikke.
Her er det faen ikke fred å få lenger.
Blir det ikke slutt på ufreden du fram- tvinger når vi slapper av med maten, -
- så går vi til streik for å få deg fjernet.
-Jeg har lyst til å gå ut, jeg. -Kan vi ikke det da? En liten tur?
Og der har vi visst hun lille Maud?
Unnskyld.
Jeg vil gjerne be om unnskyldning -
- for at jeg har oppført meg så dumt.
Det skal ikke gjenta seg.
Så du angrer nå da?
Ja.
Jeg angrer.
Ja, så tar vi en tur ut, da dere?
Hei. Bare kom inn, du.
-Passer det? -Ja da, jeg bare driver og vasker opp.
Jeg bare lurte på om jeg kunne gjøre et lite intervju med deg?
Det er en spalte de har som heter "Min hverdagshelt" .
Så tenkte jeg på deg.
Jeg er jo den offisielle talsmannen, vet du.
Ja.
Vil du ha en øl?
Ja, hvis du har en øl, så...
-Vær så god. -Takk.
Det er ganske standard spørsmål. Jeg tror du vet hva det går i.
Føler du at du har blitt godtatt på Btynje?
Nei. Jeg tror ikke jeg kan si at jeg akkurat er godtatt.
Hvorfor ikke det?
Nei, det kan jeg vel takke meg selv for.
Tror det at det her kommer til å endre seg?
Ja, selvfølgelig tror jeg det, ellers ville jeg jo ha slutta.
Hvordan tror du det kan endre seg?
Ved at jeg blir som dem og ikke forsømmer noen anledning -
- til i praksis å vise at det er det jeg vil.
Hvorfor vil du det?
Jeg ønsker -
- å smelte sammen med den dobbelt underttykte kvinnelige arbeiderklassen -
- for å lære av den og bli ett med den.
Jeg likte det.
Har du fått utrettet mye?
Lite.
Men jeg lærer noe nytt hver dag.
Så jeg blir i hvert fall klokere.
Liker du arbeidet?
Ja.
Det kan være noe monotont, -
- men slik er kvinners kår og det...
-Skal du være på Btynje for godt? -Ja.
Skjer det ikke store samfunnsmessige omstyrtninger som krig og okkupasjon,-
- så skal jeg det.
Så et siste spørsmål:
Er du lykkelig?
Det er slutten av spalten, så da spør vi alltid litt personlig. Er du lykkelig?
Det er det aldri noen som har spurt meg om før.
Skal du sende det der til Klassekampen?
Ja, eller Rød Fane, eller...
Nei, jeg skal ikke det.
Du vil kanskje være alene?
Kanskje. Jeg tror kanskje det.
Gratulerer med 30-årsdagen da, Nina.
Takk.
Bra, Nina!
Nina, forsvar! Du må springe. Forsvar!
Bra!
Det var bra kamp i dag.
Knut.
Kan ikke du bli med meg hjem til Unni Langmoen?
En jeg jobba sammen med på Btynje, men så gifta hun seg.
Jeg var fullstendig forvirret.
Jeg skjønte det var noe hun prøvde å vise meg.
Nå?
Men jeg skjønte bare ikke hva.
Der er det julefest på Btynje.
Og i etterkant skulle jeg bare ønske jeg hadde forstått.
Se på Gerd Tangen'a . Se, så sur.
Der er alt som før, vet du, på Btynje.
Og Grete.
Alt er som før på Btynje, vet du.
Forresten, en ting jeg tenkte på.
Abonnementet ditt på Klassekampen går ut. Har du tenkt å fornye det?
-Det er veldig dyrt da. -Ja, det er litt dyrt. Det er det.
Men akkurat nå så har vi flere forskjellige tilbudsalternativer.
Hvis det kunne vært noe?
-Vi leser'n jo aldri da. -Nei.
Jeg skjønner.
Nei, jeg skal ikke prakke på deg en avis du ikke liker.
Det er ikke det.
-Det er så mye tungt stoff i den. -Det er det.
Nei.
Da er det kanskje sånn at du ikke fornyer abonnementet heller da?
Nei.
På de fem årene jeg har vært på Btynje -
- er Unni Langmoen den eneste jeg fikk til å abonnere på Klassekampen.
Du kan jo bare skaffe deg en ny jobb, da.
Bli lege igjen. Noe må du jo gjøre. Du kan jo ikke fortsette på Btynje.
Har du lyst til å bli med opp på en kopp te?
I ti år syntes jeg livet mitt var fylt med fornuftige handlinger...
Men jeg er utrolig skeptisk til det redskapet jeg ga ti år av mitt liv til.
Et kommunistparti, det skal dere være litt forsiktig med.
Dere ser litt skremte ut der dere sitter.
Og så sitter jo jeg her med -
- indre jubel etter å ha fortalt dette her.
Det har jeg kanskje ikke vært så flink til å formidle.
Det er vel kanskje ikke så viktig heller.
Vi kunne jo starte på nytt, Nina?
Du skjønner ingen ting.
Kan du bli med opp -
- på en liten kopp te?
Du forstår ingen ting.
Du forstår alt.